Ima li koga?
Ima li još nekog tu? - Hej.
Ima li još nekog tu?
Sama sam.
Zašto si još uvek živa?
A zašto si ti?
Zašto imaš pištolj?
Našla sam ga na drumu. Mislila sam da će dobro doći.
Za šta?
Mogli bi da se odjednom svi probude.
To se neće dogoditi.
Hajde, moram da piškim.
Samo trenutak. - Hitno mi je.
Izdrži.
Dobro, otključaću vrata.
Moraš da brojiš počevši od 100.
I onda otvori vrata.
Dobro.
Dole te čekaju kola.
Moraš da odeš. Gde god da si krenula.
U redu? - Da.
Da!
100... - Ne počinji još.
99. - Čekaj.
Otključaću vrata i onda počni da brojiš od 100.
Skloni se od vrata.
Otključaj vrata!
100, 99...
Zvučao si "kraće".
Čekaj!
Nema smrada?
Gde su tela? - Sahranio sam ih.
Sve?
Ključevi.
Želim da ostanem.
Hoćeš da kažeš da ti nije stalo ako ljudska rasa nestane?
Srećno.
Možda mogu da ti pomognem da se rešiš ostalih tela.
Brže ih bi se rešio kada bi imao pomoć.
Možda bismo mogli da idemo od grada do grada.
Nema novih gradova.
Zašto misliš da se ovo dogodilo?
Svi padaju mrtvi.
Nije bitno.
Možda se desio slom.
Ili neka neuro-degenerativna bolest koja napada samo 99.99 posto stanovništva.
Ti to koristiš štapiće?
Gde si bio kad se ovo dogodilo? - Spavao sam.
Spavao si? Utorkom popodne?
Radim noću.
Gde?
Baš ovde. - U biblioteci?
Zar nisi bio usamljen?
Hoćeš li da mi postavljaš pitanja celu noć?
To rade ljudi, postavljaju pitanja jedni drugima.
Znaš šta?
Reći ću ti kad sam se osećao usamljenim.
Osećao sam se usamljeno kada sam bio samo ja i 1600 drugih ljudi u ovom gradu.
Baš sam bio usamljen.
Imaš li neko drugo pitanje?
Idem po stvari. - U redu.
Sranje!
Glupost!
Uplašio si me.
Gde ideš?
Na Nijagarine vodopade.
Da vidim sva obeležja.
A posle toga?
Samo na Nijagarine vodopade.
Zašto si tu?
Razmislio sam i brinuo sam da ćeš otići daleko ako ne promenim mišljenje.
Možda bismo mogli da imamo neki probni period.
Ne možemo...
Kako se zoveš?
Ja sam Del.
Ja sam grejs. - U redu.
Zašto si ovde?
Nije bilo... nije stajao iks na ivičnjaku, pa...
Još nisam očistio ovaj deo grada.
Ko je ona?
Gospođa Jang.
Dobro, uradimo to.
Šta? - Da čistimo.
Čistim kuće. Imam svoj način za to.
Nauči me.
Samo ovu kuću.
Ne znam šta je to.
Baterije.
Najvažnija korisna stvar koju mrtvi mogu da ponude.
Nekrofil u meni se ne bi složio sa tobom.
Možda želiš da staviš ovo.
Šta radiš? - Čistim.
Zašto? Neće niko više doći ovde.
Entropija je ideja haosa...
Znam, to je stvar haosa.
Kako pokupimo đubre, to je jedan manje slučaj za haos u svemiru.
Zar ti niko nije rekao da si čudan?
Jesu, ali su svi mrtvi sada.
Šta tražiš?
Znaš li ko je bio Tolstoj?
Znam ko je Tolstoj. - Rat i mir.
Gđa Jaung je dugovala 700 $ tbog kašnjenja.
Našla sam!
Šta? - Našla sam.
Rastegla je kožu.
Čekaj.
Zar nećeš nešto da kažeš? - Zašto?
Bila je osoba.
Jesi li nešto izgovorila za sve koje si videla?
Nisam. - Baš tako.
Držala sam dah.
Izvini, šta?
Svaki put kada sam videla nekog, zadržavala bih dah deset sekundi.
Radila sam tu glupost.
U redu.
Trebalo bi da spremimo krilca.
Šteta što ne možemo!
Krilca sa prelivom.
Kako mi nedostaje taj preliv.
Mogu da ga stavim na čizburger, picu, sendvič.
Tako je dobar.
Ovima je prošao rok.
Jebi ga.
Nestalo je toliko stvari.
Pica sa kobasicama i prelivom.
Možeš da probaš punjenje za pitu od jagoda.
Još uvek je dobro.
Šta ti nedostaje?
Tišina.
Šta? - Ništa.
Sranje.
Čistačica da počisti kod keksa! - Možeš li da podigneš to?
Dele!
Alo?
Sranje.
Hajde!
Dobrodošao kod šintera, Dele. - Šta to radiš?
Evo.
Možeš li da veruješ da je preživela? Dobra devojka.
Evo, hajde.
Dobro, alergičan sam.
Dobra devojka.
Kako da je nazovemo? - Brus.
Dui? Kao decimalni sistem.
Jok...
Znam.
Balzak.
Možnje!
Ona nema mošnje.
Popij malo vina.
To je pravo ime. - Nije.
Psu!
Zdravo!
Zdravo, devojko.
Imala sam zlatnu ribicu.
Zlatnu ribicu! Živela je dve godine.
To je veoma dugo vreme za zlatnu ribicu.
Zlatna ribica može da živi oko 25 godina.
25 godina? Ne.
I, onda, nije dugo vreme. - To nije istina!
Nije istina.
Zlatne ribice žive po nedelju dana.
Žive jedan dan.
Umiru sledećag dana i to je njihova stvar.
To je njihova stvar.
Umiru ako ne brineš o njima.
Moja je živela 2 godine, i to je dugo vremena.
Baš i nije. - Oh, moj Bože.
Možda si bio kuvar u prošlom životu.
Idemo.
Grejs. - Psu!
Psu?
Sranje!
Ne, stani!
Sranje. Oh, Bože.
Šta je to?
Izvini.
Zašto ne ostaneš da počistiš ovo a ja ću izvesti psa.
Daj mi psa, daj mi...
Jesi li dobro? - U redu je.
Evo.
Da pogledam.
Budi miran.
Hvala.
Dele.
Dele, nema psa.
Šta? - Pas je otišao.
Psu?
Čekaj...
Mislila sam da sam je vezala.
Ne razumem.
Pustio sam je napolje. - Šta?
Morala je da piški.
Ona je pas, mora da piški, je l' tako?
Hajde.
Naći ćemo je.
Šta će ti to?
Ne poznaješ ni jednog od njih.
Oni su samo predmeti za tebe.
Tata mi je bio sveštenik.
Ljudi su dolazili izdaleka da ga čuju.
A umro je na šolji.
Majka mi je umrla na trening mašini.
Želiš li da znaš šta sam radila kada se to dogodilo?
Bila sam sa dečkom.
Mislim da si popila malo više.
Ti nisi imao nikog.
Imala sam sve.
Šta to radiš?
Da ti pokažem nešto.
Ima dosta kuća u gradu kojima je potrebno čišćenje. Mogla bi da mi pomogneš.
Ne moraš, samo ako želiš.
Ne zaboravi da ih zaliješ.
Vampir ulazi u bar,
i pita šankera: "Mogu li da dobijem čašu vrele vode?"
Šanker mu daje čašu vrele vode.
Onda, vampir vadi korišćeni tampon i kaže: Vreme je za čaj!"
Zar nije odvratno?
Zašto ovo nismo radili ranije?
Dele!
Šta?
Ja sam, Grejs.
Dele!
Da?
Sada uvek možemo da nađemo jedno drugo.
Dele, našla sam kuću.
Šta... šta radiš ovde?
Ova kuća nije na mapi.
Zvala sam te na... - Ne bi trebalo da si ovde.
Zašto?
Je li ovo tvoja kuća?
Možemo da je očistimo kao i druge. - Ovu ne.
Nije trebalo da budeš ovde.
Trebalo je da budem samo ja.
Prvo što sam video, bilo je igralište iza škole.
Bili su na odmoru.
U redu.
Da čistimo.
Čekaj.
Moram nešto da ti kažem.
Šta?
Odakle sam došla.
Šta god da je, možeš da mi kažeš.
Dobro.
Zdravo. - Oh, zdravo!
Uh, Grejs? - Zaboga...
Zdravo. - Ja sam Patrik, a ovo je moja žena, Violeta.
Može li doručak? - Hajde, imamo palačinke i sirup.
Da, stavićemo tanjir i za tebe.
Pa,...
Grejs nam nije rekla da ima pratioca.
Možeš da sedneš ovde.
Molim te.
Dobro.
Kako se zoveš?
Šta? - Kako ti je ime?
Del.
Je li to skraćeno od recimo Delroj ili tako nešto?
Ne, samo Del. - Oh, dobro.
Ovo je lep gradić, Del.
A tela?
Molim? - Tela?
Oh, sahranio sam ih.
Baš lepo.
To mora da je bila prava operacija.
Kako si uspeo u tome?
Del, uh...
Kako si upoznao moju ćerku?
Ćerku... - Izvinite me.
Sedi.
Izgleda zbunjeno.
Nisi želela da kažeš ovom momku da su ti se roditelji vratili?
Zar nas se stidiš?
Ma daj, grejs.
Kaži mu, Grejs
To su mi roditelji.
Grejs, zašto ne odeš i spakuješ se?
Dug je put pred nama.
Otac ide na klubski turnir u nedelju.
Da, igram golf, Del.
Imamo pravu ligu u Palm Springsu. Trebalo bi da vidiš neke od ovih momaka.
Kojih to?
Kako to misliš, "kojih to?"
Kojih to? - Moram u toalet.
Trpi.
Šta, drugi? - On ne zna.
Bio si ovde sve vreme?
Nisi išao da vidiš da li ima preživelih? Ništa? Oh, moj, Bože!
Stani!
Ne možeš da izmišljaš tako nešto.
Ne razumem, Grejs.
Samo si dopustila da ovaj jadnik misli da je, šta?
Poslednji čovek na Zemlji?
Koliko ih ima? - Stotine.
Da, hiljade.
Imamo znakove na svakom autoputu.
Violeta ih je dizajnirala.
Ona je grafički dizajner. - Pre mnogo godina.
Nedostaje mi to. - Da.
Ne mislimo o prošlosti.
Mislimo na budućnost.
Da.
Da, to je ono što je važno.
Dobro, sad morate da odete.
Moraću da je jurim svugde.
Zašto ne pospremiš ovo?
Ne slušaj ih, Del!
Nisu dobri ljudi, ludi su.
Jesu li to tvoji roditelji? - Ne.
Ne, moraš da me saslušaš.
Kad sam došla u Kaliforniju... Del, slušaj!
Kad sam došla u Kaliforniju, uparili su me sa njima. Nisam imala izbora.
Rekla si da smo sami. To si mi prvo rekla.
Morala sam! Jer mi drugačije ne bi dao da ostanem.
Putovala sam mesecima! Bila sam sama! I nisi prvi kojeg sam videla!
Moja greška. - Del, ne! - Grejs!
Ne, stani! - Pakuj se.
Idemo na put.
Pusti volan, Grejs. - Vodi me sa sobom!
Skloni ruke sa volana! Pusti bre volan!
Tako te žalim!
Rekla si mu?
Brinula sam.
Vreme je da se vratiš kući.
Vreme je.
Mislim da ovo ne mogu sama.
Molim te, vrati se.
Molim te, sve ćemo ispraviti ovaj put.
Moramo da budemo prava porodica.
Hajde, ja ću te spakovati. Sedi ovde.
Ovo je sve tvoje?
I to je.
Zaboravljam li nešto?
Imaš li malo vremena?
Zauzet sam.
Uzeću dve audio knjige za put.
Oh, samo mi daj Urorkom sa Mori.
Shvatam...
Ne, razumem.
Da li si ponekad tužan?
Ne.
Ne znam, samo osećam da bi mogao da shvatiš kroz šta prolazim.
Pogledaj se i ovu postavku ovde.
Vidim nekog ko je sve shvatio.
Radimo ono što moramo.
Baš.
To je baš tako.
Zar ne želiš da svi vide stvari kao i ti?
Ovde svi vide.
Oh, razumem.
Jer si ovde samo ti.
Jer si ovde samo ti, zar ne?
Shvatam.
Da, to je dobro.
Ne, stvarno je dobro.
Znaš, bio bi nam potreban neko poput tebe na zapadnoj obali.
Da, reći ću ti.
Imati nekog sa tvojim kapacitetima, to bi bila prava stvar.
Šta ako bih ti rekao da imamo najbolje doktore na planeti,
koji pronalaze nove načine da zauzdaju kompleksnost ljudskog uma?
Želeo bih da odeš.
Govorim o najnovijim stvarima.
Dobro, onda.
Za svaki slučaj ako promeniš mišljenje.
Jer svi moramo da se ponekad pridružimo svom jatu.
Baš postaje hladno ovde na severu.
Mora da je bilo nešto poput onih Orkanskih visova.
Poput kuće u kojoj bi mogao da loviš prepelice po hodnicima.
Nisam to tada znao, ali sam želeo da budem prepelica.
Možda je ovo lepo...
<Um mi je smeten.
Ono što teži da uništi civilizaciju...
Bilo je nešto u njenom pogledu...
Porodica Konvej, Kresent 41.
Karl je bio advokat.
Teri je podučavao šesti razred,
a Anđela, je volela stripove.
Karen Milikan.
Knjige bi uvek vraćala sa malo peska između nabora.
To je Fred Kavano.
Poštar.
Bio je dobar čovek.
Šta se dešava?
Ništa.
Idem da vidim gde je.
Uh, proveri onaj senzor na desnoj slepoočnici?
Da, stalno se skida.
Hej, Grejs.
Grejs.
Je li se Del vratio?
Tako mi je žao.
Oh, zar je to Del?
Drago mi je što te vidim.
Grejs bi trebalo da se odmara.
Šta ti je?
Vrati je u krevet.
Onda ćemo razgovarati.
Šta joj to radiš?
Sva ta negativna osećanja koja čovek ima, brišu se potpuno iz spektra.
Da.
Svu tugu i žalost.
I bes, očaj, krivicu.
Ljudi ne bi trebalo da žive sa tim, zar ne?
Nije fer, zar ne?
I radimo nešto po tom pitanju.
Samo ti čisti svoj grad.
Super je, a mi to radimo sa ljudima.
Ne moraju da se sećaju šta je bilo pre.
Ne moraju da žive u prošlosti.
Nema ništa pre toga.
Ima samo "od sada".
Zar to nije divno?
Da ne moraš da se sećaš?
Imala sam ćerku. Jednom.
Sredstvo za čišćenje je ispod lavaboa.
Dele?
Žao mi je što sam ga upucala.
Zar jeste?
Nije.
Je li to u redu?
PREVOD I OBRADA rozanik - gega
Obrada i sinhronizacija: suadnovic